Fars oldefar, oberst Stephen A. Collier-
-kæmpede sammen med general Lee indtil Cole Harbor.
Han blev såret, men nægtede at få amputeret et ben med koldbrand.
Hans barnebarn, min bedstefar, Henry Collier-
-kæmpede som menig i Den store krig for demokratiet.
Han havde et renseri og døde af hjerteslag, 6 år før jeg blev født.
Far deltog sent i 2. Verdenskrig, som flymekaniker på Hawaii.
Han gik på college og var bil- forhandler, mens USA styrede verden.
Min families historie er, som civilisationens, en krigshistorie.
Vi går ind i krig, ud af krig, og kommer over det.
Vietnam burde ikke have været anderledes, men det var det.
Den sidste kamp fandt sted langt fra fronten-
-med granater og napalm, lyden af fly og kanoner.
Min bror Jeremy udkæmpede den, da han kom tilbage.
Find frihedens pris
Begravet under jorden
Moder jord vil sluge dig
Læg dit legeme ned
Jeremy!
-Hvad leder du efter? -Juice.
Thanksgiving burde have været på en søndag.
Så ville den have været mere religiøs.
Så kunne alle gå i kirke, bede og synge sammen.
-Det gjorde pilgrimmene nok. -Og indianerne?
-Hvad? -Ved den første Thanksgiving.
-Hvad har det med det at gøre? -Det er derfor, vi har den.
Indianerne reddede pilgrimmene fra sultedøden.
Efter den første høst fejrede de det sammen.
De indianerne var nok kristne. De fleste af dem.
-Nej. -Så gik de vel ikke i kirke.
De drak sig vel bare fulde. Men jeg taler ikke om dem.
I dag ville det have været fint at have det på en søndag.
Jeg kan ikke se, at indianerne har noget at være taknemmelige for.
Det kan jeg heller ikke.
Far. Donalds familie... Donald, mener jeg.
Også familien. De spurgte, om jeg kunne feste hos dem.
Kan du ikke gå derover om aftenen?
De tager til Waxahachie samme eftermiddag.
-Godmorgen, skat. -Hej, mor.
De har et hus ved søen. Og de inviterede mig.
-Kan du spørge mor? -Hvorfor spørger du ikke selv?
-Kan ikke du ikke gøre det for mig? -Nej.
-Åh, vil du ikke nok? -Nej! Nej!
Jeg kan lige så godt skyde mig i hovedet.
-Så går jeg ikke. -Fint.
-Kom nu, far! -Jeg spørger hende ikke!
Din kæreste er her for at køre dig i skole. Skynd dig.
Karen går på college og for moden til at grine af det, faderen siger.
-Jeg hader dig! -Sikke noget at sige.
-Hvad gjaldt det? -Ingenting.
-Er du klar? -Ja.
-Mit tilbud står stadig ved magt. -Hvad?
Du får dig et job, om så deltids, så får du en brugt bil billigt.
-Jeg går i skole. -To dage om ugen, til to fag.
Se på det! Gider du give mig kluden i handskerummet?
Du kunne tage frivilligt arbejde.
Så får du i hvert fald noget at tage dig til.
Jeg vil ikke tale om det nu.
Jeg skal undlade at nævne det.
-Jeg vil ikke skændes. -Jeg vil ikke have den bil...
Jeg beder ikke om nogen bil. Jesus havde ikke arbejde.
Korrekt. Han havde heller ikke bil. Han gik altid.
Her skal I referere til teksten.
Man får meget mere ud af det, når man kender historien.
Stykket er skrevet i mol, selv om kirken forbød det.
Hør, hvad Melissa gør, når hun kommer til slutningen.
Undskyld.
Jeremy?
-Er faget en del af dit hovedfag? -Jeg har ikke noget hovedfag.
Jeg skal spille. Som en del af fremførelsesevalueringen.
Du ved, hvor vigtigt det er.
Jeg må øve mig på det, hun vil have. Det er ikke let.
-Jeg får karakter for det. -Hvad skal jeg gøre?
Drop faget.
Du kan klare musikken i søvne. Det er tåbeligt, du er der.
Hvad laver jeg, bortset fra at sidde der?
-Hvad laver jeg? -Du tager faget for at straffe mig.
Nej. Jeg vidste ikke, du også skulle gå på det.
-Det er løgn! -Jeg lyver ikke!
Hør her...
Jeg er meget ked af det, der er sket.
Men jeg har jo sagt, at jeg ikke kan længere.
Jeg vidste ikke, hvordan jeg skulle skrive det, som skete, så...
-Hvorfor gør du det imod mig? -Hvad gør jeg?
Jeg følger ikke efter dig. Har ikke talt til dig.
Jeg er her bare... Jeg er her bare!
Jeg er her bare.
-Hvor er Karen? -Ude med nogen.
Jeremy, har du set, om der er noget i fjernsynet i aften?
Nej.
Bob, hvad er der i fjernsynet? Måske kan vi se fjernsyn.
Den film med Goldie Hawn og Walter Matthau.
Hvor han er tandlæge. Med Ingrid Bergman. Den gider jeg ikke se.
-Hvorfor ikke? -Jeg kan ikke lide Ingrid Bergman.
Du ved godt hvorfor.
Hvordan kan jeg vide, hvorfor du ikke kan lide Ingrid Bergman?
-Jeg kan ikke lide hendes type. -Hvad ved du om den?
Alle ved, hvordan hun lever. Hun... hun startede en trend.
Jeg vil ikke se på hende i fjernsynet.
Hun er nok ligeglad med, om du vil se hende i fjernsynet.
Du bør forresten lave de billeder til Marjoree færdige.
Undskyld mig.
Det første Marjoree gør, når hun kommer, er at spørge til billederne.
Pst! Collier...
Der kommer en rekognoscerings- helikopter over broen.
Indkommende!
Op med kanonerne!
Poe? Poe?
Madic!
Jeremy?
-Hvad? Hvad...? -Vil bare vide, hvor du er.
Jeg er i baghaven.
Skal jeg finde en kold Cola til dig?
Kom ind og se lidt fjernsyn.
Nej, tak.
-Jeremy, hvorfor... -Maurine!
Gå ud og snak med ham, eller lad ham være.
Jeremy? Hvorfor kommer du ikke ind og spiller klaver?
Jeg har ikke lyst lige nu.
-Nu kan det være nok. -Jeg har ikke gjort noget.
-Du skriger i mine ører. -Jeg brugte bare høj stemme.
Jeg er ligeglad, hold op med det!
-Jeg vil sælge det gamle klaver. -Hvorfor det?
Jeg bliver dårlig af at se på det.
Hverken Karen eller Jeremy spiller. Det står bare der.
Jeg sælger det og køber en pels.
Så må du sælge alt i den ende af huset.
-Alle pengene til klavertimer... -Maurine.
Du trådte på en af pilgrimmene.
Hovedet faldt af!
Der sker noget her
Men hvad det er, er ikke klart
Der er en bevæbnet mand derhenne
Han siger, jeg skal passe på
Nu må vi stoppe, børn Hvilken lyd er det? Pas på!
Kamplinjer trækkes op Ingen har ret, hvis alle tager fejl
Unge mennesker siger fra
Så meget modstand bagfra
Hvad er det?
Du ved i skrækfilm...
Når døren svinger frem og tilbage på ét hængsel foran et mørkt rum...
En idiot går hen til den og vil gå ind, og du tænker:
"Hvorfor gør hun det? Hvorfor vil hun ind? Ved hun ikke bedre?"
-Lad mig ikke gå ind! -Okay.
Jeg er hjemme.
-Ser man det! -Hvad laver du?
Tante Marjoree bad mig finde nogle billeder af bedstemor... Til hvad?
Hun laver en kollage. Til et kunstkursus.
-Hvad er det, der dufter så dejligt? -Jeg har lavet jordnøddekage.
-Hvor er den? -Den er til Thanksgiving.
-Kan jeg få et stykke? -Den er sat til side.
-Hvordan var filmen? -Vi gik ikke. Donald hader køer.
-Så I småhyggede jer i stedet? -Du er så ækel!
Hvad lavede I?
Vi spillede dart i en time i Donalds fars klub.
Hvor meget pot røg du?
-Hvad går der af dig? -Jeg laver bare sjov.
Siger du den slags, når Donald kommer, taler jeg ikke mere til dig.
Jeg tager mit fine tøj på. Det skal nok gøre indtryk.
-Jeg siger, han ikke skal komme. -Var du klædt fint på til klubben?
Derfor fortæller jeg ikke, hvad jeg gør!
Nu ikke sur. Har aldrig været der og ved ikke, hvad de har på.
Hele den civiliserede verden gå i cowboybukser nu.
Se her, skat!
Har ikke set det i mange år. Det er Jeremy i Paladin-dragten.
En cowboy-dragt. Som ham på TV. Hvad hed programmet?
-"Har revolver. Er rejseklar." -Her er et til.
-Hvor mange er der? -Du bestilte 40 kopier af det.
-Du delte dem ud til sælgerne. -Det husker jeg ikke.
Du sagde: "Den her berømte cowboy er min ven."
Du griner! Du ved godt, du gjorde det.
Det er et sødt billede. Men når børnene bliver voksne...
-Så bliver de som dig. -Hørte du det, min kære?!
Jeg blev såret af min utaknemmelige datter.
-Hvor er Jeremy? -Udenfor.
-Gå ud og sid hos ham. -Jeg skal læse.
-Du har vel tid til din bror. -Vi lader Jeremy være i fred.
Det er jo et rod med de billeder.
-Du skal finde dem af din mor. -Jeg ved, hvad jeg skal finde.
-Hvem er det? -Lad mig se.
-Hvem tror du? -Onkel Al?
-Jeg tror, jeg lægger mig. -Det er mig på klassetur.
Det her er i hvert fald ikke dig.
Godnat.
-Jeg bestilte vel 40. -Der er noget galt med hende, far.
Hun er bare nervøs. Fordi der kommer så mange.
Det er jo bare onkel Als familie.
Fire stykker. Og de er her jo altid.
Jeremy skreg i søvne igen i nat.
-Far... -Ja, jeg hørte det.
-Gjorde mor? -Hun har ikke sagt noget.
Det er sikkert derfor, hun er sådan.
Far. Så du, hvor mor satte kagen?
Lad den være. Hun hører det, hvis du spiser den.
Jeg talte med Donald. Vi gik til autoritets-symposiet.
En veteran talte om problemerne med at komme hjem...
Donald og jeg talte om Jeremy. Nogle af hans venner var der.
De har også store tilpasningsproblemer.
Hvad?
Det sidste, vi mangler, er at du fortæller dine venner-
-om denne families personlige problemer.
-Jeg sagde bare... -Det vil jeg blæse på.
Jeg vil ikke have, du siger noget til nogen.
"Tilpasningsproblemer"... Nogle psykologi-vås fra skolen?
-Jeg taler med Jeremy. -God idé.
Gå ud og analyser ham eller sådan noget, så får vi det nok godt her.
Er du sur på mig?
Han venter måske på, at nogen skal tale med ham.
Måske.
Men ikke nogen af os.
Hej.
Har du travlt?
-Travlt? -Ser det sådan ud?
-Hvad laver du? -Ikke noget særligt.
Så slår jeg mig ned hos dig.
Okay.
Jeg har det. Vi kan tale om noget.
Du ved, Karen, jeg...
Jeg... hader den slags samtaler. Jeg bryder mig ikke om det.
-Hvilken slags samtaler? -Tvungne.
Så kan vi tage en af de samtaler, du godt kan lide.
Jeg kan lide at tale med mig selv.
Jaså.
Du vil altså hellere tale med dig selv end med mig.
-Nej, det sagde jeg ikke... -Jeg kan gå.
Undskyld, at jeg tænkte på dig.
-Tak for, du tager det så pænt. -Det er okay.
Jeg bliver ikke sur, for jeg ved, du har personlige problemer.
Hvad? Hvad slags personlige problemer har jeg?
Jeg kan ikke den medicinske term, men det går ud på at være en idiot.
-Hvad...?! -Gode gud!
-Du skræmte mig. -Jeg prøvede at være stille.
Bob? Hvad laver du?
Ingenting. Sov bare videre.
Sker altid. Jeg prøvede at stjæle af mors jordnøddekage.
-Har hun lavet den? -Ja, men ingen må tage noget.
Den er til Thanksgiving. Og så opdager du mig.
Hun har sikkert talt stykkerne.
I morgen tidlig tjekker hun dem.
-Tror du det? -Sandsynligvis.
Godnat.
Melissa!
-Jeg har droppet faget. -Tak skal du have.
-Vi kunne måske tage lidt kaffe... -Det tror jeg ikke.
-Bare for at tale sammen. -Nej, det tror jeg ikke. Okay?
Du har droppet faget. Mener du det?
Det med kaffen, er det nu?
Det ved jeg ikke.
-Jeg vil ikke svare på det. -Kom nu!
Jeg har kæmpet så meget for ikke at se direkte på dig.
Det er vel ikke så vanskeligt?
Det er lidt vanskeligt.
Du fik en medalje. Jeg så det i avisen.
-Du dræbte en krybskytte. -Ja.
-Jeg kan ikke forestille mig det. -Så lad være.
-Det er uhyggeligt. -Tænk ikke på det. Okay?
Okay.
Vil du genoptage musikken?
Det tror jeg ikke. Ved ikke.
Jeg har al teknikken, men jeg kan nok ikke leve af at spille Bach.
Måske "keyboards" i et band eller sådan noget.
Dig? Du har aldrig sagt noget om at spille i et band.
Der er meget, du ikke ved om mig.
Jeg burde vise dig dine breve. Jeg har dem alle sammen.
De...
De er skrevet af en, jeg ikke kender.
De var skræmmende, dine breve.
Fordi jeg selv var skræmt.
Jeg vidste ikke, hvordan jeg skulle tage det.
Jeg...
Det ved jeg stadig ikke.
Jeg er ikke gået særlig meget i biografen på det sidste...
Men jeg tænkte, vi måske kunne se en film...
Eller gå til en koncert, hvis du vil.
Det vil jeg gerne.
Jeg har det ikke godt.
Jeg...
Bor sammen med en.
Todd Martin. Husker du Todd?
Todd Martin...?
Han tog til Lamar.
Ja... Todd, ja.
Jeg er ked af det, Jeremy.
Hvordan har så Todd det?
Godt. Han bliver færdig i år.
Jeg ønsker Todd tillykke!
Jeremy...
Det er ikke fordi, jeg ikke vil have, du skal få det bedre.
Skål på Todd!
-Du kom ikke til middagen. -Beklager. Jeg burde have ringet.
Mor bliver urolig, ved du.
Har jeg fortalt dig, at jeg var venner med en berømt cowboy?
"Har revolver. Er rejseklar." står der på hans kort.
En aften uden våben i et brutalt land
Husker du det?
Behold det. Jeg tror, jeg har et til et sted.
-Vent. Jeg vil vise dig noget. -Jeg ville have lidt at spise.
Du synes vel ikke, at din far er en idiot, når du ser det her?
Der er ét lyspunkt. "B" i historie.
Det var "F". Jeg lavede det om til "B". Se på den anden side.
-Ser du noget på underskrifterne? -Forfalskede du Bedstes underskrift?
Jeg kopierede den.
-Hvilket årstal er det? -1941.
Jeg fik kortet og øvede mig i tre dage på din bedstemors underskrift.
Synes du ikke, den blev god? Jeg var jo helt uerfaren.
Hver gang hun blev vred, troede jeg, hun havde fundet ud af det-
-og ville ringe til skolen, men nej.
For længe siden, da I gik i folkeskolen-
-skulle vi til din søsters fødsels- dag. Da faldt jeg over kortet.
Jeg ville vise hende det, så vi kunne få os et billigt grin.
Efter aftensmaden sad vi og så på hendes gamle TV.
Jeg tog kortet frem, men turde ikke.
Hver gang jeg så din bedstemor senere, tænkte jeg på det.
Selv ved begravelsen, da tante Marjoree sad og græd...
Jeg tænkte kun på, at jeg aldrig havde vist min mor det kort.
Når jeg ser på det, synes jeg, du gjorde det rigtige.
-Du har da aldrig gjort sådan noget? -Nej. Jeg var helt pletfri.
-Ikke noget, du angrer? -Kun et "trip".
Jeg ville en gang tage et trip, men gjorde det ikke.
-Ved du, hvad jeg tror? -Med hensyn til hvad?
-Dig. -Det er ikke noget at tage op nu.
Vi vil ikke tage noget op, men jeg tror, du har nået et punkt..
Jeg kan tage fejl, men som jeg ser det...
Jeg tror, du har så ondt af dig selv, at det forkrøbler dig.
Der kan ske værre ting med folk end at kæmpe i krig.
Hvis du vil sige, hvor mange der dør i bilulykker, så glem det!
Du sagde, der dør flere i bilulykker end i Vietnam.
-Jeg kan have sagt det. -Du sagde det.
Hør her...
Okay... Jeg ved, du havde det hårdt derude.
Derude. Du kan ikke engang sige det.
-Vietnam. -Man kan i al fald være høflig.
Jeg er høflig.
Det, jeg vil sige, er, at alt det med Vietnam er ovre nu.
Det er på alle måder afsluttet.
Kan du ikke glemme det og fortsætte med at leve?
Glemme det?
Jeremy...
Hør her...
Jeg ville på ingen måde kritisere dig.
Jeg ville bare...
Det er svært for mig. Det er det nok for os alle.
Jeg ved, du har været gennem meget.
Det, jeg sagde, lød måske som om...
Det lød måske, som om jeg kritiserede dig.
Det var måske kritik, men det var bare noget, jeg sagde.
Det er bare det, at jeg savner dig.
Jeg savner at tale med dig.
Godnat.
Delingsførerne rapporterer alle dræbte!
Ekko, bravo! Vi er under stærk beskydning!
Beder om luftangreb!
Og jeg elsker det gamle kors hvor den kæreste og bedste
For en verden af fortabte syndere blev besejrede
Så jeg holder af det gamle, forrevne kors
Jeremy! Karen! Så er der morgenmad!
Og en dag bytte det ud med en krone
Jeremy?
-Hvad er der? -Morgenmad! Vågn op!
-Jeg er vågen. -Så kom ned og spis morgenmad!
Bob! Karen! Skynd jer!
Jeremy, kommer du snart?
-Her er jeg. -Godmorgen! Godmorgen...
-Godmorgen. -Ikke i særlig godt humør.
Det er jeg ikke, når jeg lige er stået op.
-Hvad er klokken? -Halv ni, tror jeg.
-Kvart over otte. -Sov du godt? Hvornår gik du i seng?
-Halv elleve. -Næsten ti timer.
Mere behøver du ikke. Hvornår sov du?
Næste gang jeg sover, vil jeg stå op og se, hvad klokken er.
Jeg holder op med at tale til folk om morgenen.
Gid jeg kunne huske navnet på den salme.
-Hvilken salme? -Den, du og Melissa sang...
Vi samles nu for at bede om Herrens velsignelse
Nemlig. Det var den, jeg mente. Hvordan er resten?
Det kan jeg ikke huske.
Du sang jo lige lidt af den.
-Det var alt, hvad jeg husker. -Find den i salmebogen og spil den.
Mor...
Om lidt måske.
-Karen! -Ja!
-Se nu der! -Hvad?
Til trods for det, jeg sagde, har nogen stjålet af kagen.
-Har du da talt stykkerne? -Nej, mr skryder.
Kassen stod et andet sted.
Var de gode?
-Har ikke rørt dem. -Du spurgte, om jeg talte dem.
Du kunne godt have spist det hele, selv om du ville få kvalme.
Jeg ville bare have nok til i dag. Det er ikke noget at lyve om.
-Hvorfor skulle jeg lyve? -Nogen har forsynet sig.
-Jeg har ikke benægtet det. -Hvem var det?
-Spørg dem. -Godt, det vil jeg gøre.
-Du har vel ikke bare glemt det? -Er du døv?!
-Ikke den tone over for mig! -Du beskylder mig for at lyve!
-Det har jeg ikke gjort! -Jo, du har!
Jeg gider ikke tale mere om det. Vi har ferie.
Hvornår vandede jeg sidst den plante?
Bob! Karen!
Vil du have grapefrugt eller appelsinjuice?
-Spørg søster, hvad hun vil have. -Appelsinjuice.
-Alle er i dårligt humør. -Det er tidligt.
Jeg stod op kl. fem hver morgen og arbejdede tre timer før skolen.
Køb nogle køer, så skal jeg stå tidligt op og malke dem.
Måske gør jeg det. Så kan du lære lidt om, hvad ansvar er.
Jeg er så uansvarlig.
Jeremy, se efter, hvor din far bliver af.
Husker du navnet på den Thanksgiving-salme?
-Vidste ikke der fandtes en. -Jeremy sang lidt af den.
Ja, jeg kender den, men jeg kan ikke den hele.
Kan du ikke se, om du kan finde den i salmebogen?
Skal vi have al den larm nu?
-Mor ville høre den. -Spil den efter morgenmaden.
Hvad er der med dig?
Du forandrer dig aldrig. Ikke så længe jeg har kendt dig.
Du tænker aldrig på andre end dig selv.
-Vil du spille resten, Karen? -Bare glem det, Bob.
Ingen ord kan beskrive det. Jeg vil ikke prøve længere.
-Jeg giver op. -Undskyld. Jeg tænkte ikke.
-Du tænker kun på dig selv. -Jeg sagde undskyld.
Glem det. Vil du have grapefrugt eller appelsinjuice?
Grapefrugt, tror jeg.
Efter 27 år burde jeg have lært, at du altid vil være sådan.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg gider anstrenge mig.
-Glem det! -Tak.
-Jeg beder aldrig nogen spille mere. -Skal I skændes ved bordet?
Jeg skændes ikke, tænker bare højt.
Han behøver ikke at undskylde sig over for mig.
Man behøver undskylde sig for noget, man ikke kan gøre noget ved.
Spedalske beder ikke om undskyldning for, at de er spedalske.
Nu er morgenmaden iskold. Hvor er Jeremy?
-Hvorfor kommer I ikke alle sammen? -Han er i bad.
Jeremy, kan du komme, så vi kan bede bordbøn?
-Jeg gør det. -Jeremy skal gøre det.
-Er det ikke ligegyldigt? -Vi venter.
Jeremy!
-Vi venter på bordbønnen. -Hvorfor mig?
-Det er din tur. -Går det nu efter tur?
-Jeg vil ikke. -Vi venter, til du gør det.
-Jeg kan gøre det. -Enten gør Jeremy det...
-...ellers bliver vi siddende og ser på hinanden.
-Okay. Jeg siger bordbønnen. -Gudskelov.
Amen.
-Hvad var det? -Jeg bad bordbøn.
-Jeg hørte ingenting. -Jeg talte ikke højt, men til Gud.
-Det var ingen bordbøn. -Nu må jeg bruge mejsel til maden.
Jeg beder bordbønnen. Kære Gud, vi priser Dig.
Vi beder Dig velsigne maden. Amen. Nu begynder du at ærgre mig.
-Jeg gjorde ikke noget. -Hørte du?
-Vi trænger til kaffe. -Det er ikke min spøg.
Nu skal vi være glade. Det er Thanksgiving.
Forresten, mor... Har du spurgt dem?
-Det, du skulle spørge dem om. -Hvad?
Laver du sjov med mig?
Jeg må være verdens dummeste, så sig, hvad jeg skulle spørge om.
-Hvor skal du hen? -Hvad er der nu?
Hvad skulle jeg spørge dem om? Sig, hvad det er, så spørger jeg.
Du ved godt, hvad jeg mener!
Jeg må finde et sted at bo.
-Hvad helvede er det for noget? -Jeg har ikke den fjerneste anelse.
Men du kan bande på, at det er min fejl.
Uanset hvad er det altid mors fejl.
-Det er det ikke. -Jo. Alt, hvad jeg gør, er galt.
-Jeg gør aldrig noget rigtigt. -Jo da.
-Hvad foregår der? -Ingenting.
Du burde få en hushjælp i stedet for mig, så ville alle være glade.
-Du aner ikke, hvad der sker? -Jeg arbejder her bare.
Var jeg ikke så dum, pakkede jeg og rejste. Jeg er træt af det!
Jeg er træt, træt, træt!
Jeg er træt af at blive behandlet som skidt af mine egne børn.
Hvad har du tænkt dig? Sæt dig ned igen!
Sæt dig, sagde jeg! Jeg kommer straks.
-Bare du ikke ville gøre det. -Jeg kan ikke gøre for det.
Jeg lærte at ære mor og far. Det har jeg prøvet at lære fra mig.
-Men jeg fortjener vel ikke respekt. -Jo.
-Jeg må tænde for ovnen. -Lad mig gøre det.
-Hvad skal den stå på? -450.
Jeg forstår ikke, hvad der er gået galt.
Han var altid så voksen, så høflig.
Krig forandrer folk.
Det gør en ikke grov over for forældrene.
Tag den. Sig til dem, der ringer, at jeg er død.
-Collier. Det er Karen. -Hej, og tillykke med dagen!
Det er din mor.
Mine herrer. Bedstemor har meldt sig.
Jeg skal bare have kalkunen i ovnen, så er jeg færdig. Tag den anden!
Jeg har ikke så travlt. Vi sad og hyggede os efter morgenmaden.
-Hallo, Norma. -Bob, min skat...
Sig til mor, hvornår vi kan besøge hende.
-I påsken, tror jeg. -Nej, ikke i påsken.
Karen og jeg skal besøge Myrtle og ungerne.
-Det har du ikke sagt. -Jo.
Godt du ringede, mor. Han ville bede FBI lede efter os.
Nu har jeg et vidne, Bob.
Bob, fortæl mor, hvad guiden sagde om hajungerne i Marine Land.
Kom her og tal med bedstemor. Fordi hun er glad for dig!
Hun forventer, at du vil tale med hende. Det gør jeg også.
Var ikke det en sød historie?
Han vil tage telefonen fra mig. Vil du tale med ham?
Her har du ham.
-Hej, bedste. Hvordan går det? -"Hvordan går det?"
Jeg kommer sikkert før dem. Men økonomien halter lidt.
-Hvorfor fortæller du hende det? -Du behøver ikke sende mig noget.
-Jeg tager nok et julejob. -Nu vil hun ikke sove i en uge.
Jeg lover at besøge dig, før jeg flytter til Californien.
-Hvad sagde du? -Efter jul.
-Giv mig telefonen! -Måske hunde.
En ven i Los Angeles lever af at lufte hunde. Han elsker det.
Mor vil tale med dig igen. Jeg savner også dig. Farvel.
Han laver bare sjov med dig.
Aner ikke hvad han taler om. Californien har ikke været på tale.
Selvfølgelig er han det.
Vi talte om, at han skulle tage musikken op igen.
Vi har jo alle sammen vores depressioner.
-Du er utrolig! -Ti stille, din skid!
Undskyld, hvad sagde du, mor? Nej, det skal du ikke tænke på.
Ønsk alle tillykke med dagen. Jeg lader Bob sige farvel til dig.
Så farvel.
Hvad prøver du at gøre? Hvad er der galt med dig?
-Dig! -Det er for groft! Hører du?!
Jeg har ikke givet dig tøj, klavertimer og tennisketsjere-
-holdt ud i to år, da du var bange for postmanden...
-...for at blive behandlet sådan! -Jeg behandler dig ikke sådan!
Ved du, hvad jeg ville ønske, jeg havde?
En båndoptager, så jeg kunne optage, hvad du siger!
Så du kunne du høre, hvor slem du er!
Så kunne du måske huske, hvad du har sagt!
-Siger du det, jeg tror, jeg hører? -Du husker, hvad du vil!
Du skal ikke behandle mig, som om jeg var et slags undermenneske!
-Nu er det nok! -Jeg vil heller ikke høre mere!
Det var mig, der spiste kagen, så er det opklaret.
-Hvad har det med sagen at gøre? -Du er sgu god!
Du spurgte, om han havde spist det, men ville ikke tro på ham.
Vil I så holde op med at skændes om noget så dumt?!
Jeg sagde bare til ham, at det var ligegyldigt.
-Åh Gud! -Pas på dit ordvalg!
Godt! Hør nu her! Her kommer det:
Ti stille, begge to!
-Du holder med ham! -Jeg holder ikke med nogen!
Jeg blæser på, hvem der har spist den skide jordnøddekage!
Jeg vil hverken slås eller skændes med nogen. Jeg vil være i fred.
Hør her, Jeremy... For min skyld, bare i dag. Vær med os!
Jeg kan ikke.
Jeg vil ikke høre et surt ord til her i huset!
-Hvorfor siger du det til mig? -Alle er advaret.
-Kan jeg gøre håret færdigt? -Jeg blæser på, hvad du gør!
-Kan jeg sige noget? -Det kan du nok.
Jeg gjorde ikke noget nummer ud af jordnøddekagen.
-Jeg ville bare sige det. -Og du skal vide...
-...at jeg er træt af at skændes.
Der skal snart ske noget, for jeg vil ikke mere!
-Er du ikke bare i dårligt humør? -Nej.
Og min søsters familie kommer snart... Du skal ikke afbryde mig!
De er indstillet på at hygge sig. Det er jeg også.
Uanset hvor sure I er-
-skal I smile bredt, når Marjoree kommer!
-Hej. Set mange af dem i dag. -Sender I til Nome?
-Nome i Alaska. -Ja.
Jeg er ikke sur, Jeremy, men burde du ikke gøre dig klar?
Jeg er klar.
Har du tænkt at have det på under middagen?
Okay.
Jeg ved, du ikke vil høre det nu, og at du synes, jeg er idiot-
-og at du absolut ikke vil tale med mig nu.
-Men jeg er nødt til at sige... -Nødt til for hvem?
Mig selv. Jeg bryder mig ikke mere om at bo her, end du gør.
Men så længe jeg er her-
-gør jeg mit bedste for at komme overens med alle.
-Pænt af dig. -Tak.
Og hvis det er muligt, næste gang du har tænkt at lave et optrin-
-vil jeg gerne have en forhåndsvarsel-
-så jeg enten kan være mentalt forberedt...
-Eller fysisk fraværende. -Hvad mener du?
-Tøjet du vil på til middagen. -Der er ikke noget galt med det.
-Havde det på sidste Thanksgiving. -Sagde jeg, der var noget galt?
Det sagde jeg ikke, men du ved, at vi plejer at klæde os om.
Jeg ved ikke, om andre gør det, men vi gør det. "Socialt ansvar."
-"Socialt ansvar." -Det kaldes det, ja.
Korriger mig, hvis jeg tager fejl. Du studerer jo psykologi.
Men sidestiller du socialt ansvar med dobbeltstrikket stof?
Du hader mig, ikke?
-Jeremy? -Ja?
Fik du hentet de grå uldbukser på renseriet?
-Ja. -Og?
De passer godt til skjorten, tante Marjoree sendte dig.
-Du ved, hvilken jeg mener? -Den blå med lange ærmer.
De klæder dig bare så godt.
-Hun får snart et nervesammenbrud. -Hun vil gerne have et.
-Det var ikke morsomt. -Er ikke glad før hun får det.
Jeg fatter ikke, hvad der går af dig.
Hvad er der sket med dig?
Hvad der er sket med mig?
Du ved, hvad der er sket med mig.
Du og alle andre.
Tænker du ikke på andre? Hverken mig, mor eller far?
-Du blæser på andres følelser. -Stemmer. Det rager mig en skid.
Jeg kan ikke tale med dig.
Ved du hvad? Jeg er ked af, jeg bad for dig.
Jeg troede ikke, det var muligt, at blive så ked af noget-
-men jeg angrer alle de gange, jeg knælede og bad Gud få dig hjem.
-Selvretfærdige kælling! -Det finder jeg mig ikke i!
Du er modbydelig! Og alle ved det!
Du er en idiot. Venner spørger mig på skolen om min skøre broder.
Du får mig og hele familien til at skamme os.
Jeg hader dig! Vil ikke have noget med dig at gøre, for du er et nul!
Hører du?! Du er absolut nul værd som menneske!
Du er en veg, utaknemmelig skid! Du er ikke min bror mere!
Hvad sagde jeg til jer i morges?
-Du sagde... Jeg beklager. -Spurgte jeg, om du beklagede?
-Nej. -Hvad sagde jeg så i morges?
-Du vil ikke høre flere skænderier. -Og hvad er så det her?
-Jeg er ked af det. -Det, jeg har sagt, skal efterleves!
Jeg mener det alvorligt! Forstår du det?
Gå op og skift til middagen, Jerry.
Jeg skal have det på.
Det er mit hus, og du skal sidde ved mit bord.
Du må ikke sidde der sådan, så gå op og skift nu!
-Hvad forårsagede det her? -Jeg sagde bare...
...at han var upassende klædt.
Det angår ikke dig, hvad han har på.
Og han har ikke indledt en samtale her i månedsvis.
Så kan du ikke vente dig noget andet.
-Hvad var det, jeg sagde i morges? -Jeg ville bare hjælpe.
Vi har ikke brug for din hjælp. Pas dine egne sager-
-og lad mor og mig styre familien.
Vi har klaret det i 26 år uden din hjælp, og behøver den ikke nu.
-Vil du noget? -Jeg kommer ikke til middagen.
-Hvad skal det betyde? -Det, du hørte.
Siden du ønsker, at jeg ikke var kommet hjem, og jeg er så gal...
Siden det er en familiesag, og jeg ikke er din bror længere-
-vil jeg ikke ødelægge middagen for jer. God fornøjelse!
Jeremy!
Du vil skabe problemer for mig. Skyd skylden på far, ikke på mig.
-Gå væk fra min dør! -Den er kun din på indersiden.
Jeg står her, så længe jeg vil!
Luk døren op, ellers slår jeg den ind!
Jeg sværger! Og jeg håber, den rammer dit grimme fjæs!
-Luk op! -Hvad laver du?
-Det er min fejl, mit ansvar. -Hvad har du gjort?
Jeremy har låst sig inde efter at have sagt, at han dropper middagen.
-Du provokerede ham ikke? -Jeg gjorde ingenting...
...for at fremprovokere vrede!
Jeg ved, det er min fejl, men det hele er hans skyld!
Hør her! Jeg behøver ingen Jeanne d'Arc her! Gå væk!
-Jeremy, skifter du? -Til det mor synes om?
-Svar mig! -Nej.
-Hvorfor ikke? -Jeg skal ikke til middag.
Jeg spiste meget til morgenmad.
-Jeg laver ikke sjov! -Jeg ler ikke.
-Jeg skal stå i et dårligt lys. -Nu giver jeg klar besked!
Skift og kom herud nu!
Gå ad helvede til!
-Hvad sagde du? -Jeg bad dig gå ad helvede til!
Jeg gennembanker dig!
Er alt i orden?
Ja, alt i orden, skat.
Hvornår kommer de? Maden er snart klar. Jeg har vel fejlplanlagt det.
-Maurine... -Vent nu... Hvad har du på?
-Det, jeg havde på før. -Bad du ham ikke skifte?
Jo.
Jeremy, far bad dig skifte til middagen.
-Jeg skal ikke have middag. -Skal han ikke have middag?
Han er vel ikke syg? Jeremy, er du syg?
Har du det ikke godt?
Døren er låst!
Jeremy, hvad mener du med, at du ikke skal have middag?
-Spørg Karen. -Kan du ikke sige det?
-Hvorfor Karen? Har de skændtes? -De skændtes. Er du døv?
Hold så op! Det her er en krise. Nu skal du ikke være grov.
Vil du komme ud, Karen? Jeremy, kom så ud!
-Hvad sagde du til ham? -De skændtes om tøjet.
-Alt blev misforstået. -Bør du ikke sige undskyld?
-For hvad? -Behøves ikke.
Hørte du dem skændes? Så lad hende afgøre det!
-Jeg siger undskyld. -Nej!
Hun skal ikke sige undskyld! Ikke jeg, ikke du, ingen skal!
-Jeg gør det, hvis jeg vil! -Nej!
Jeremy. Karen siger undskyld. Hun mente ikke det, hun sagde.
Hun vil have dig med til middagen.
Nu er det nok! Ingen i mit hus skal opføre sig sådan! Jeremy!
Skift nu og kom ud og sig undskyld til mor og mig...
-Eller pak og forsvind! -Det er nu, han behøver os mest!
-Han behøver at blive voksen! -Vi må hjælpe ham med det.
Ingen er vrede på dig. Jeg er ked af, at jeg var grov.
Vi skal spise en dejlig middag sammen.
Tante Marjoree, onkel Hal, David og konen ser frem til at møde dig.
Jeg skal vel ikke sige, at du har låst dig inde som en 10-årig?
-Tal ikke til ham som en 10-årig! -Jeg ved, hvordan du løser ting!
Jeremy! Svar, når jeg taler til dig!
Kom så ud! Det er ikke sådan, en krigsveteran skal opføre sig!
-Det er dørklokken! -Tag den nu med ro.
De er her! Jeremy, de er her!
-Hvad gør vi nu? -Lukker dem ind.
-Tag dig sammen, skat. -Vi siger, han er syg.
-Vent! Jeg siger det. -Okay. Nu åbner vi døren!
20 år, og for en gangs skyld kommer de præcis!
Tillykke med dagen!
Jeremy er syg.
Jeg siger altid: Giv mig 45 minutter og en bibel-
-så beviser jeg, at Noahs ark ikke kan have været i Tyrkiet.
-Jeg burde studere bibelen. -Jeg ved ikke nøjagtig hvor...
Men et sted i Alperne.
Sikke en pæn fugl! Sikke en flot fugl!
Jeg kan ikke finde jordnøddekagen.
Kan den bare være forduftet?
Har han influenza? Jeg hører, at der er en grim en i omløb.
Jeg ved det ikke. Han har ikke været rask længe.
Men han klarer sig.
Kære Gud, vi takker for så meget på denne helligdag.
Ikke mindst vores evne til at dele Dine velsignelser med andre.
Vi beder Dig også velsigne Dallas Cowboys i dag.
Hjælp dem til at være stærke, spille godt og gøre deres bedste.
Vi beder Dig også huske os på, hvad denne helligdag handler om.
Hjælp os til at forsøge ikke at tage hinanden for givet.
Men forsøge altid at ske din vilje.
Velsign vor mad og lad os tjene Dig.
Husk os på andres behov i en tid, hvor så mange lider nød.
Vi beder Dig om dette i Din hellige søns navn.
Vor Herre. Jesus Kristus.
Amen.
Vi må vel skære kalkunen ud.
Onkel Bob...
Bob?
Okay, lad os det.
-Lyst eller mørkt, Marjoree? -Det, som er nærmest.
Kom med tallerkenen.
Du skal holde kniven lidt på skrå.
Ærterne er tilberedt efter din mors opskrift, Marjoree.
Lyst kød, tak.
Du, Bob, hvis jeg var dig, ville jeg skære i en anden vinkel.
Lad mig vise did...
Lidt mere på skrå, og sidelæns...
Pokkers!
Er du okay, Bobby?
Skær selv den skide kalkun ud, din gamle nar!
Hvad sagde du?
Jeg sagde: "Skær selv den skide kalkun ud, din gamle nar!"
Du kan ikke tale sådan til min far!
299.
Hvad?
Du må ikke sige, du ikke ved det! Din far ved det nok også!
Det var din fødselsdag, da de udtrak indkaldelserne!
299 reddede dig fra at skulle kæmpe i Vietnam!
Vil du vide, hvad Jeremys nummer var? Det var 8!
Sig aldrig, hvad jeg kan sige og ikke kan sige i mit hus-
-ellers propper jeg kalkunen ned i halsen på dig!
Bortset fra et atomangreb kan det vel ikke blive værre.
-Jeg synes, vi skal gå. -Lad os nu spise middag.
-Jeg er ikke velkommen! -Hold mund, David!
Det var min fejl. Jeg kan være en gammel skid en gang imellem.
Vær nu rar, David! Sæt dig! Din far har ret.
Jeg vil gerne have lidt kalkun.
Kom så, venner! Ryk frem!
Kom så, Collier!
Der er noget herovre!
Jeremy...
Jeg vil have, at du skal vide...
Før du rejser...
Jeg har sagt nogle onde ting til dig i dag. Dumme ting.
Jeg vil ikke høre det. Du kan have ondt af dig selv alene.
Hør her...
Jeg ved...
Jeg vil aldrig forstå, hvad du oplevede derude.
Jeg var der ikke og gennemgik det ikke.
Jeg kan aldrig forstå, hvor forfærdeligt det var.
Men giv ikke mig skylden for det.
Jeg har ingen mulighed for at vide det.
Jeg kan... forklare dig det.
Hvis du virkelig vil vide det.
Ja.
Jeg døde.
Det var det, der skete med mig.
Jeremy, vent!
Hvad er der?
Jeg vil bare have, du skal vide... Vent nu lidt. Vent!
Jeg vil have, at du skal vide...
Hvor meget jeg elsker dig.
Jeg ved... at du hader mig nu.
Jeg ved... Du synes, at jeg har ødelagt dit liv.
Ikke været en god mor. Men jeg har gjort alt, fordi jeg elsker dig.
Jeg holder så meget af dig! Jeg gør tingene forkert...
Jeg har aldrig villet såre dig. Jeg har bare gjort mit bedste.
-Okay. -Okay. Og...
Må jeg give dig noget at spise?
Nej, tak.
Jeremy! Du skal spise noget. Jeg ved, at du må være sulten.
Jeg vil ikke have noget!
-Hun prøver at være flink. -Jeg vil ikke have flinkhed.
Jeg vil... være i fred! Det er det, jeg vil!
Vi skal lade dig være i fred.
Når jeg er væk herfra, får jeg fred for jer!
Jeg sætter lidt kalkun på bordet...
Jeg vil ikke have nogen kalkun, undskyldning eller en skid!
-Jeg er færdig med det lort! -Hun vil være flink!
Kan det ikke trænge ind i din tykke skal?
Hold kæft! Hold kæft, for fanden, gamle kælling!
Hold kæft! Hold kæft! Hold kæft!
Mor.
-Hvor har du været? -Er alle taget af sted?
Lige efter en lyn-middag.
-Er Jeremy kommet tilbage? -Du kan ikke sende ham væk nu!
-Han er ovenpå, men meget underlig. -Jeg har tænkt det igennem.
Det er ikke vores fejl. Forstår du det?
Jeg behøver ikke retfærdiggøre mig over for dig, unge dame.
Jeg så alle dine ting dernede.
Jeg skal hen til busstationen.
Jeg vil have Karen til at køre mig derhen.
Okay.
Jeg har 2.100 dollars til dig. Alt, hvad jeg havde på kontoret.
Ikke meget, men nok til at give dig en ny start, hvis du passer på dem.
Du må ikke tro, jeg smider dig ud. Det er ikke det, jeg gør.
Jeg tror, du skal rejse for din egen skyld.
Det er mit ansvar som far.
Og når du er rejst og har fået tid til at tænke over det...
Så vil du være enig.
Når du er alene igen. Forstår du, hvad jeg mener?
Jeg vil ikke have dem.
Du skal have dem.
Nej. Du synes, jeg skal have dem, så du ikke føler dig skyldig.
Tænk at tage fejl i den grad! Jeg troede, du ville sige tak.
Tak? Var det det, du troede, jeg ville sige?
Nej. Du vil bare have, at alle skal synes, du gjorde det rette.
Jeg tænker ikke på andres mening. Lad Karen køre dig, hvor du vil.
Jeg håber, du får bedre tanker om mig en dag.
-Sagde han, hvor han skulle hen? -Til stationen. Karen kører ham.
Du kan ikke lade ham rejse uden at sige, hvor vi kan kontakte ham.
-Han siger det vel til Karen. -Tænk, hvis vi aldrig mere ser ham!
Han vil have dig til at køre sig til busstationen.
Du begår en stor fejl.
Hvad er det?
-Din gamle bønnetavle. -Ja, men hvad laver den her?
-Jeg tænkte... -Holder I aldrig op?!
-Bare læg den. -Hvad er det, I laver?!
-Jeremy... -Det er forklaret! Læg den ned!
Okay.
Ud!
Kom ud herfra!
Jeg kan ikke.
Kom så ud, ellers brækker jeg nakken på dig!
Tilbage, din djævel! Tilbage!
Tag det nu roligt! Tag det roligt!
Troede du, at jeg bare ville gå ligesom sidste gang? Svar!
-Jeg ved ikke, hvad du mener. -Det ved du udmærket!
Jeg sværger, jeg ikke ved det.
Se ikke sådan på mig!
-Jeg ser ikke på dig. -Se ned i gulvet!
-Hvorfor det? -Se ned i gulvet, for fanden!
-Han dræber os! -Gør, som han siger! Han gør det!
Jeg ser ned i gulvet nu.
Husker du, sidst vi talte sammen, da jeg blev indkaldt?
Jeg bad dig... Tryglede dig om noget!
Husker du, hvad det var, jeg tryglede om?
-Jeg tror... -Du skal vide det!
Du bad mig om penge til at tage til Canada.
Stemmer. Sagde du ikke, det var en æressag, min pligt at rejse?
-Det havde været lovstridigt. -Skide være med loven! Det du sagde!
Du sagde nej!
Du kunne ikke give mig penge da, men nu vil du købe dig fri!
-Det var ikke derfor. -Du er en skide løgner!
-Læg pistolen væk og hør på mig! -Jeg har hørt på dig!
Du sendte mig et sted hen, hvor vi kæmpede bare for at overleve!
Fanden tage dig og din ære! Det var din ære! Du ved det!
Du må ikke dræbe ham!
Kan du se? Hun ved, hvad jeg vil.
Ikke, mor? En mor ved altid, hvad hendes søn tænker.
Gentag det!
Sergent?
Hvad er det?
Hvad er der derovre?
-Hvad er det for noget? -Jeg ved, de er her et sted.
Kan du fortælle os, hvem du taler til?
Nej, Gud! Jeremy!
Åh, nej!
Det ønsker du ikke! Så tal dog til os!
Bliv stående, ellers blæser jeg et hul tværs igennem dig!
Jeremy! Du vil ikke gøre det! Lad være!
Hold kæft! Jeg kan gøre ting, jeg ikke vil! Hold kæft, for fanden!
Stille!
Stille, for helvede! Se efter, hvor I træder!
Området er ikke sikkert endnu.
-Du aner ikke, hvem vi ser efter? -Nej.
Vietcong. Skævøjer. Vi har brugt napalm på hele skråningen.
Men de har gravet tunneler helt til Saigon.
Ikke sandt, løjtnant? Her er der en!
En skævøje!
Få ham op derfra!
Så begyndte de at slå ham, sparke ham og råbe til ham!
De gennemhegler ham!
Han er heller ikke bange for at dø.
Vietcong-lejr?!
Jeg vidste ikke, hvad løjtnanten ville have, jeg skulle gøre.
I ved det, ikke? Hvad ville han have, jeg skulle gøre?
-Noget galt, Collier? -Det er en fange, sir.
-Jaså? -Ja, sir.
Har du et problem, Collier?
Nej, sir.
Lad os komme af sted!
Den stakkels djævel så bare på mig-
-og ventede på, at jeg skulle tage i aftrækkeren.
Men jeg kan ikke gøre det! Jeg kunne ikke! Jeg gør det ikke!
Fandens!
Men så sker der noget underligt. Noget skideunderligt.
Skævøje var ikke længere en skævøje.
Han var ikke en skævøje.
Han var dig!
Han var dig.
Dig med din forpulede pligt og din ære!
Jeg blæste hans hjernemasse ud over hele bakketoppen.
Men det var dig. Jeg dræbte dig.
Jeg dræbte dig overalt, hvor jeg fandt dig.
Og her er jeg, kommet hjem, og du er her sgu stadig!
Jeg dræbte dem for ingenting!
Ingenting!
Jeg dræbte dem for ingenting, og når jeg gjorde det-
-var det kun dig, jeg ville dræbe.
Det var dig!
Far! Far!
Væk fra mig!
Jeg er ked af det!
Du skal blive ked af det! Din skiderik!
Fanden tage dig!
Kom ud herfra, ellers dræber jeg dig!
Hold op, far!
Ud!
Du må ikke smide ham ud! Han trænger til hjælp!
Du skal ikke fortælle mig, hvad han trænger til!
Jeg vil skide på, hvad han trænger til. Jeg har også behov.
Du og din mor har behov. Det er, hvad vi tænker på fra nu af!
Det er mit hus! Jeg laver reglerne her!
Det er mit hus!
Det er dit hus. Du må få det!
Hvad betyder det egentlig? "Det er mit hus." Hvad betyder det?
Er der... en bus, der snart går?
Går der en bus til Californien?
Ja, der går en bus om ca. 15 minutter.
Den tager jeg.
Hvor i Californien skal du hen?
Én enkelt. Har jeg penge nok?
Sæt dig ned, så skal jeg komme med billetten.
Jeg kan ikke glemme. Kan ikke glemme.
Er du okay?
Ved du... Jeg er venner med en berømt cowboy.
Hvad hedder han?
Jeremy.
-Og er han berømt? -Ja, det er han.
Det er jo kun en lille dreng.
Ja.
Du må gerne beholde det.
Er du okay?
Er alt okay?
Det bliver det.
Og det blev det. Den 13. november 1982-
-blev Vietnam-mindesmærket indviet i Washington D.C.
Én veteran gik 5.000 km for at komme dertil.
En anden solgte sit inventar for at købe en flybillet.
Det var det største optog siden præsident Kennedys begravelse.
Jeremy var der. Han havde sin uniform på.
Danske tekster: www.broadcasttext.com